![]() ![]() | |
Biografia | |
---|---|
Naixement | 10 febrer 1788 ![]() Mannheim (Alemanya) ![]() |
Mort | 22 desembre 1874 ![]() Baden-Baden (Alemanya) ![]() |
Activitat | |
Ocupació | compositor, pianista ![]() |
Gènere | Òpera ![]() |
Professors | Johann Georg Albrechtsberger ![]() |
Alumnes | Mary Ann Gabriel ![]() |
Instrument | Piano ![]() |
Família | |
Pare | Friedrich Wilhelm Pixis ![]() |
Germans | Friedrich Wilhelm Pixis ![]() |
![]() ![]() ![]() ![]() |
Johann Peter Pixis (Mannheim, Alemanya, 10 de febrer de 1788 - Baden-Baden, 22 de desembre de 1874) fou un pianista i compositor alemany.
Va viure a París entre 1825 i 1845, on va treballar com a concertista i professor de piano, tenint entre els seus alumnes l'irlandès George Alexander Osborne entre d'altres.[1] El 1845 es va traslladar a Baden-Baden, on va ensenyar piano fins a la seva mort.
Entre les seves moltes obres musicals, es va veure involucrat en la composició el 1837 d'Hexameron, en la que sis compositors van contribuir, i la tercera variació sobre el tema de Bellini és de Pixis. Va contribuir en un treball de col·laboració, entre 1819 i 1823 (aquest cop amb 51 compositors), Vaterländischer Künstlerverein, una antologia de variacions sobre un vals d'Anton Diabelli, que també va incloure Variacions Diabelli de Ludwig van Beethoven.
Frédéric Chopin va dedicar a Pixis la seva Fantasia sobre aires polonesos per a piano i orquestra, op. 13, publicada el 1834.
Era fill de Friedrich Wilhelm (senior) i germà de Friedrich Wilhelm junior.